Drinker til alle!
Den mannen liker å tiltrekke seg oppmerksomhet.
- Tror du han vet at han blir skygget? - Og ikke bare av oss.
Halefjæren fra en arapapegøye, jungelens vakreste fugl.
Likevel er den ikke halvparten så vakker som deg.
En ved døren og en ved bordet.
- En bak oss. - Og hvem er det?
Skal si han er populær.
Emile!
Milde skaper!
Jeg vil se hvordan dette går.
- Jeg dreper deg! - Kjære, det er for tidlig på dagen.
Rører du ham, dreper jeg deg!
- Hold deg unna, du også. - Du ville drepe ham.
Jeg har rett til det, men det har ikke du.
Fingrene av fatet!
Hun beit meg!
Mine herrer, takk.
Jeg er grenseløst takknemlig. Flaks at dere var her.
Egentlig ikke. Emile Bonnaire, jeg er Athos fra kongens musketerer.
De er arrestert. De skal til Paris og stå til rette for kongen.
Nei, det kan jeg dessverre ikke. Jeg har viktige forretninger.
Forretningene må vente.
- Hva med henne? - Jeg har et navn.
Det er Maria Bonnaire.
- Mine herrer, min kone. - Det forklarer mye.
Noen skjulte våpen vi bør vite om?
Nei. Jeg bærer aldri skjulte våpen.
- Det hadde jeg helt glemt. - Fort gjort.
De må ikke miste noe så verdifullt.
Det er ikke bra om disse havner i gale hender.
Vel, mine herrer, da drar vi til Paris.
Kan dere gjøre meg en siste tjeneste før vi drar?
La meg få litt tid alene med kona.
De tror visst vi er dumme.
- Unnskyld, men vi er visst det. - Lov at De ikke prøver å rømme.
Jeg gir dere mitt ord. Æresord.
Norske tekster: Hanne Hay Sætre.
Bonnaires beundrere har forsvunnet for øyeblikket.
- Hva tror du de ville? - Han skyldte dem sikkert penger.
Alle handelsmenn er glatte som åler.
Vinduet lengst unna er over inngangen. Thibault venter på deg.
Skynd deg, Emile!
Jeg ville heller sittet her. Din venn har sikkert ikke noe imot det.
Går det bra med kona?
To utsendinger fra det spanske hoffet er i Le Havre på jakt etter Bonnaire.
Jeg vet det. Han er på vei til Paris.
Eskortert av musketeren Athos og vennene hans.
De er godt informert som alltid.
Har De bruk for mine tjenester i nær fremtid? Jeg må rydde opp i noe privat.
Enhver form for privatliv opphørte da jeg plukket Dem opp fra rennesteinen.
Men selv snikmordere fortjener en ferie i ny og ne.
Denne opprydningen Deres...
Den har vel ikke noe med Athos å gjøre?
- På en måte. - Han er ute på oppdrag for kongen.
- De vil vel ikke stikke kjepper i hjulene? - Nei, langt ifra.
En ting jeg har lært av politikken, er...
Ikke å la personlige problemer ødelegge dømmekraften.
De bør følge mitt eksempel.
Jeg prøver å følge Deres eksempel i alle ting.
Jeg skulle også bli soldat en gang, men livet la andre planer for meg.
Alt jeg har gjort, og alle stedene jeg har vært...
- Du vil ikke tro alt jeg har opplevd. - Få høre.
En gang kastet jeg anker utenfor en liten øy som heter Gorée.
Vi kommer fortere frem hvis vi går. Vi burde virkelig kvitte oss med vognen.
Bonnaire håper at de eksotiske gavene vil blidgjøre kongen.
Kalebass. De vokser over hele Vest-Afrika.
Jeg tipper at du har aner i det området.
- Kanskje. - Kom de til Frankrike som slaver?
- Moren min. - Mange frie slaver har gjort det bra her.
Ikke hun. Jeg har klart meg alene siden jeg var fem år.
Men du har klatret fra Paris' gater til kongens elitesoldatkorps.
Jeg begynte som soldat, i motsetning til deg.
Vi blir forfulgt av to svartkledde menn.
- De er et par kilometer bak oss. - Mennene fra vertshuset?
Hva venter de på?
Hvis vi holder oss unna veien, rister vi dem av oss.
Hva er det?
Hva foregår her?
Kom frem og si hva det gjelder!
- Så formell du er. - Jeg liker å være høflig.
Aramis!
- Bakholdsangrep! - Ta Bonnaire!
Porthos, bli hos ham!
Er det flere?
Går det bra?
Det holder!
Jeg har ingenting imot dere, bare ham.
Herrer, tillat meg å presentere min forretningspartner Paul Meunier.
Partnerskapet går visst ikke så bra?
Jeg har finansiert Emiles ekspedisjoner i åtte år.
Så oppdager jeg at skipet ligger til kai, og at lasten min er forsvunnet.
- Uten at han har tatt kontakt. - Jeg har ikke hatt tid.
- Jeg ble tvunget til å dra til Paris. - Overgi ham til meg.
Jeg føler med Dem, monsieur. Deres partner er en bedrager.
Men vi har i oppdrag å føre ham til Paris.
- De må søke rettferdighet der. - Jeg drar ikke uten ham.
- Det er synd, for det gjør ikke vi heller. - Har jeg noe jeg skulle ha sagt?
Be Deres menn om å legge ned våpnene.
Jeg skal informere kardinalen om Deres fordringer.
- Hvordan vet jeg at De holder ord? - Jeg later som jeg ikke hørte det.
- Jeg vil ikke se speiderne Deres igjen. - Hvilke speidere?
To svartkledde menn. De har forfulgt oss siden Le Havre.
De er ikke mine. Jeg er ikke den eneste som har noe uoppgjort med Bonnaire.
- Mister jeg armen? - Nei, men du kan miste livet.
Han må sy, og det fort.
Klarer han seg til Paris?
Han klarer seg ikke til neste landsby hvis jeg ikke syr igjen såret.
- Vi får lete etter husly. - Vi rir noen kilometer til.
- Porthos kan ikke ri. - Få ham opp på vognen.
Hørte du meg ikke? Hvis ikke vi handler raskt, dør han.
- Vi venter til det blir mørkt. - Hva feiler det deg?
Bryr du deg ikke om Porthos?
Greit. Jeg vet om et sted i nærheten.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Hvis dette huset er til salgs, er jeg interessert.
- Det er ikke det. - Det er forresten litt mørkt.
- Har du noe som døyver smerten? - Vin.
Jeg har noe bedre. En flaske med rombullion.
Den lages av sukkermelasse og er så sterk at den blir kalt "djevelbrygg".
Den vil jeg bli kjent med.
Hvordan visste du om dette stedet?
Jeg eier det.
Er du greven av Fère? En adelssønn?
- Hvor mange tjenere hadde dere? - Ikke mer enn tjue.
- Ganske beskjedent. - Jeg liker ikke tjenere.
Hvis det er greit for dere, venter jeg utenfor.
Synet av blod gjør meg svimmel.
- Eller jeg kan bli her. - Du må være flink til dette.
Jeg er flinkere med seilduk.
Aramis er flink til å sy.
- Han skulle vært sydame. - Kan du gjøre klar pasienten?
Porthos?
Legg merke til riggene.
Deres Majestets øye for detaljer er forbløffende.
Synd at flagget er hollandsk og ikke fransk.
En stor nasjon fortjener en marine.
Våre naboland bruker svimlende summer på koloniene.
Kolonier som forsyner dem med sukker, tobakk, gull...
Det virker som en klok investering.
En kinkig liten detalj er traktaten som Deres Majestet har inngått med Spania.
Jeg er lei av å bli diktert av Spania hva jeg skal gjøre. Jeg er faktisk konge selv.
Denne Bonnaire... Jeg antar at vi må straffe ham?
Han har brutt traktaten og planlegger å opprette kolonier i Frankrikes navn.
Det var dårlig gjort. Vi må komme med en passende reaksjon.
Oppdagelsesreisende er så kjedelige. "Jeg har oppdaget ditt og døpt datt."
Bonnaire er sikkert akkurat sånn.
Men han kan kanskje kalles patriot.
Det var ikke det ordet den spanske ambassadøren brukte.
Har jeg fortalt Dem at jeg planlegger å lage den spanske armada?
Et vidløftig spansk eventyr som endte med katastrofe?
Nettopp, kardinal. Nettopp.
Dette rommet er perfekt.
Og se hvordan forglemmegeiene danner et teppe på gresset.
Jeg skal presse en til deg.
Som en påminnelse om en perfekt dag.
Athos, sverg på at ingenting noen gang skal få komme mellom oss.
Jeg sverger.
Jeg har funnet mitt Utopia. Det heter Sainte-Cristophe.
Der skal jeg dyrke tobakk og trekke meg tilbake.
Feit og overkåt.
Å drive jordbruk er ingen utopi. Det er hardt arbeid.
Arbeidskraft er billig.
Jeg skal styre alt fra terrassen med en skjønnhet på fanget...
Og en som tørker svetten av pannen min.
Det er muligheter for menn som dere i koloniene.
- Dere burde bli med meg alle sammen. - Kanskje jeg tar deg på ordet.
- Hvordan går det? - Strålende.
- Kan han reise i morgen? - Hvis han må.
Da drar vi i morgen.
Du har vel ikke noe imot å overnatte her, Athos?
Det må vekke alle mulige minner.
- Har noen slått meg? - Ikke vær tåpelig.
Jeg skal hente litt vann.
Hva har skjedd her?
Vandaler, vil jeg tro.
- Hvem er det? - Thomas, lillebroren min.
- Alles yndling. - Hva skjedde med ham?
Han er død.
Det var trist å høre.
- Hva driver du med? - Jeg planlegger neste reise.
Jeg tenker ut hvordan jeg skal fordele vekten jevnt utover.
Kan jeg få se? Jeg liker å lære nye ting.
Så du er autodidakt?
Det betyr at du er selvlært. Det er jeg også.
Kanskje en annen gang. Jeg er sliten i øynene.
Jeg er bare fryktelig opptatt av detaljer.
D'Artagnan!
- Er det Meunier? - Dette må du se.
Bonnaires kone. Hva gjør hun her?
Jeg har arr fra forrige gang jeg undervurderte henne.
Stans der!
Ikke skyt!
Jeg kom for å hente deg slik jeg sa jeg skulle.
- Det var bortkastet. - Hun er skadet.
Jeg ble angrepet på veien av to svartkledde menn.
- Jeg skal hjelpe deg ned. - Undervurder meg, og du mister hodet!
Slipp våpenet.
Du lurte til og med meg, min kjære!
Nå, mine herrer...
Enda så spennende vi har hatt det...
- Jeg må stikke. - Jeg var Emiles speider i Brasil.
- Jeg finner det jeg vil finne. - Hun ville finne meg.
Ekte kjærlighet er vakkert.
- Du er ikke klar ennå. - Prøv å stanse meg.
- Vi vil slippe å dra til deg igjen. - Jeg visste det!
Gå inn, Porthos! Du er ubrukelig i den tilstanden.
Maria!
Tilgi meg, min kjære.
Tillat meg.
Ikke skyt! Vi er kongens menn.
Stopp, ellers skyter jeg!
Hvorfor sender Spania agenter etter Bonnaire?
Kom igjen!
Kom igjen, ditt gamle øk!
Det er en klassisk tabbe. Hester kan bare galoppere fort i tre kilometer.
Hadde du moderert deg litt, hadde du kanskje sluppet unna.
Hvis jeg hadde vokst opp på gård, hadde jeg visst den type ting.
Gå ned fra hesten. Du kan gå tilbake og la hesten hvile.
Ditt løgnaktige, skitne svin!
- Hold opp! Hva gjør du? - Jeg kan forklare!
Der spratt stingene opp.
Porthos, hold opp! Hva er det som skjer?
Det er Bonnaires skipslast.
Menn, kvinner, barn...
Det er et slaveskip.
Det ser verre ut på tegningene.
Se på denne. Folk er stablet på dekk som fisk på et marked.
Jeg misunte ham da han skrøt av tobakksplantasjene.
"Arbeidskraften er billig der." Det er stjålen arbeidskraft. Stjålne liv!
Jeg er ingen rasehater. Dette er bare handel.
Handel med lidelse og elendighet.
Det er vår plikt å beskytte ham.
Og overse det han har gjort?
Slaveriet er ondt og frastøtende, men det er ikke forbudt.
Jeg hørte historier om de skipene som barn. Jævlige historier.
Vet dere hvorfor de er lenket fast?
Så de ikke skal hoppe over bord.
For det er bedre enn å se venner, familie og barn dø...
Av sult og sykdom...
Og trøstesløshet.
Rettferdigheten skal skje fyllest, Porthos.
Det vil kongen sørge for.
Hvordan er det å kjøpe folk?
- Du har sikkert en handleliste. - Ja, jeg har det.
- Det gjør prosessen enklere. - Det tror jeg på.
Det er ikke et valg mellom frihet og slaveri.
Det står mellom ulike slaverier. Kjøper ikke jeg dem, gjør noen andre det.
- Og jeg tilbyr dem et bedre liv. - Alle mennesker er født frie.
Men den virkelige verden er ikke drevet av romantiske forestillinger om frihet.
Den er drevet av handel.
Og jeg er handelsmann. Det er alt.
- Jeg selger en vare. - Mennesker er ikke varer.
I Afrika er de det.
Stakkars Maria. Hun kom hit for å befri meg, og dette er belønningen.
Krokodilletårer. Du lot henne dø. Du lot henne dø alene.
Jeg skyldte henne å prøve å rømme.
Tilgi meg, min kjære.
Du hadde fortjent en bedre mann.
Hva driver du med?
Det er en jeg må besøke i landsbyen.
Får jeg bli med? Du er ikke deg selv.
Ikke la Porthos være alene med Bonnaire.
- Hvor skal du? - Dra videre så fort dere kan.
Få Bonnaire til Paris.
- Jeg har gaver til kongen i vognen. - Vognen blir her.
Vi må skynde oss til Paris.
- Hva gjør han hvis jeg ikke har gaver? - Ganske fæle ting.
- Vi bør vente på Athos. - Han kommer etter.
- Porthos har rett. Vi burde vente. - Athos trenger ikke hjelp. Vi drar nå.
D'Artagnan, kom igjen.
Remi?
Gikk det fort?
Led hun fryktelig?
Jeg skulle aldri blandet deg inn i dette.
Du er død.
Jeg så at du ble hengt.
Du så ikke på.
Du orket ikke å se din kjære kone bli kvalt i enden av et tau.
- Remi... - Jeg forførte ham.
Da du flyktet, gjenopplivet han meg. Se her.
Jeg bærer fremdeles symbolet på din kjærlighet.
- Drepte du Remi? - Jeg hjalp ham.
I fem år har han ventet på at du skulle avsløre ham.
Han var nesten død allerede.
- Jeg drømmer. - Du er full, men du drømmer ikke.
- Hvorfor er du her? - For å viske ut fortiden.
For å jevne den med jorden.
Jeg er glad du kom tilbake.
- Du skal dø med dette huset. - I huset hvor du drepte broren min.
Jeg drepte Thomas for å redde vår kjærlighet.
Du drepte ham fordi han oppdaget sannheten. At du var kriminell.
Du løy og bedro deg inn i livet mitt.
Han var tåpelig og hyklersk og fortjente å dø. Jeg trodde du ville forstå det.
Kanskje det er best at det slutter sånn.
Gjør det.
Gjør det!
Athos!
- Athos, hører du meg? - D'Artagnan?
Athos!
Athos! Kom deg opp!
Hva skjedde? Hvem var den kvinnen?
Helt siden vi kom, har jeg følt hennes nærvær.
Hvem?
Min kone døde for fem år siden på min ordre.
Hun var en kaldblodig morder, så jeg fikk henne hengt.
Se på meg!
Har din døde kone prøvd å drepe deg?
Hun er ikke død, d'Artagnan. Hun overlevde.
- Og dette var hennes hevn? - Det var min plikt.
Det var min plikt å håndheve loven.
Min plikt å dømme kvinnen jeg elsket til døden.
I fem år har jeg prøvd å lære å leve i en verden uten henne.
Hva skal jeg gjøre nå?
Jeg nekter å ri til slottet på et esel.
- Og jeg har rett til å be om rene klær. - Hvilken rett?
Alle menneskers rett til rettferdig behandling.
Rettferdighet, verdighet... Litt verdighet.
- Du skjønner at det er litt ironisk? - Ja, jeg har tenkt på det.
Jeg har sluttet med slavehandel.
Takk for inspirasjonen til å bli en bedre Emile Bonnaire.
Du sier hva som helst for å redde skinnet.
Selvfølgelig gjør jeg det. Hvem ville ikke det?
Si til herren din at jeg er kommet for å handle kjolestoff.
Min mann er borte. Jeg er madame Bonacieux, kan jeg hjelpe Dem?
Er De hans kone? De er så ung at jeg trodde De var hushjelpen.
- De er veldig pen. - De også.
- Hva har det med kjolen å gjøre? - Og kvikk.
Noen vil si frekk for en handelsmanns kone.
Hva vil De?
De har en leieboer som heter d'Artagnan.
- Ja. - Han er kjekk. De er tiltrukket av ham.
- Jeg er gift. - Ikke lat som De er sjokkert.
Det er naturlig at en gift kvinne har en elsker.
- Jeg syns De skal gå. - Jeg og d'Artagnen treffes iblant.
Man kan si vi har en intim omgangsform.
- Er De hans elskerinne? - Mine følelser er mer moderlige.
- De er ikke gammel nok. - Så er ikke moderlig riktig ord.
- Jeg kommer tilbake en annen gang. - Det trenger De ikke.
Deres mann er neppe enig i det.
- Jeg har hørt at han har pengesorger. - Hvordan kan De vite det?
Si til Deres mann at Mylady de Winther har vært her.
Og d'Artagnan også, om De vil.
Veldig pen.
Vår spanske venn.
Overlat ham til meg.
D'Artagnan, ikke si noe til de andre om det som skjedde.
Det lover jeg.
Det var en dame her mens du var borte. Hun het Mylady de Winther.
Det virket som hun kjente deg ganske godt.
Jeg kjenner ingen Mylady de Winther.
Mørkt hår, grønne øyne, svært vakker.
- Hva ville hun? - Hun tilbød min mann arbeid.
Det er da bra?
Mannen min misliker at du har damebesøk når du er alene i huset.
I tilfelle du hadde tenkt det.
Hun skremte meg, d'Artagnan.
Jeg foreslår at du legger den ned, så vi kan snakke sammen.
Det har vært litt av en ekspedisjon.
Noen ekspedisjoner kan man klare seg uten.
Hva er en god ekspedisjon for Dem?
Den potensielle belønningen må være større enn risikoen.
Da De sviktet Deres forretningspartner Meunier, var det altså verd risikoen?
Meunier har dårlig rykte. Man kan ikke stole på noe av det han sier.
Hva med ryktet om at De anlegger plantasjer i den nye verden -
- stikk i strid med det som står i vår handelsavtale med Spania?
Trodde De jeg ville ta lett på en sak som direkte berører kongen selv?
Når De setter så mye på spill...
Kan jeg bare anta at belønningen må være stor?
- Ufattelige rikdommer, Deres eminense. - Ja vel?
Jeg elsker landet mitt, og det gjør meg vondt å se at muligheter skusles bort.
Muligheter for Frankrike eller for Dem selv?
Begge deler.
Kunne jeg fått lov til å forklare planen min for Dem?
For all del.
Forklar som om det sto om livet Deres.
Hvilket det for øvrig gjør.
Henrettelse? Fengsling?
Pisking?
Nei, ikke akkurat det.
Nei, kardinalen og jeg har opprettet et selskap sammen.
Han har gått med på å investere 10000 livre av egen lomme.
Jeg skal anlegge tobakksplantasjer på Antillene.
Disse plantasjene...
Skal dere bruke slaver?
Ja, selvfølgelig.
Jeg skal faktisk til Le Havre nå for å leie et skip.
Jeg trodde du hadde sluttet med slavehandel?
Omstendigheter. Mine venner, tilpass dere omstendighetene.
Det er ingenting dere kan gjøre.
Bonnaire har flere liv enn en katt.
Skulle ønske de spanske spionene hadde tatt det siste.
- Eller at jeg hadde gjort det. - Hva ville de ham?
Spanskekongen ba Ludvig stanse Bonnaire.
Spionene skulle se til at han ikke rømte og skyte ham hvis han gjorde det.
Bonnaire og kardinalen er blitt partnere.
- Blir han ikke straffet? - Vi kan ikke stanse ham.
I kveld spanderer jeg, mine venner!
I morgen reiser jeg til et nytt og avskyelig deilig liv. Skål!
Vi hadde en avtale, Bonnaire.
Paul, er det deg?
Jeg har fått ny forretningspartner.
Hvis du rører meg, får du med kardinalen å gjøre.
Vi kan komme til enighet som dannede menn.
Angrip Bonnaire, og dere angriper kongen.
Hvorfor gjør vi dette? Han er slavehandler.
Han er under vår beskyttelse.
Vi har ordrer, vi adlyder.
Jeg dreper deg om du går i veien for meg.
Herrer!
Bonnaire, det venter et skip nede ved havnen. D'Artagnan viser vei.
Kapteinen tar imot deg om bord.
Stikk innom hvis du er i Karibia. Jeg er hjemme.
Velkommen, monsieur Bonnaire. Så hyggelig av Dem å komme.
Vent!
Innrøm det. Jeg skremte deg.
Jeg skalv i knærne.
Her er nøkkelen til Bonnaires lager. Alt som er der, tilhører Dem.
Jeg ville flyttet det før kardinalen skal ha vareopptelling.
Ikke si det til noen. Teknisk sett er dette høyforræderi.
Min munn er lukket.
Når det gjelder kardinalen, tror han at spanjolene har kidnappet Bonnaire.
Pinlig, men ikke noe å gjøre med.
Bonnaire, måtte din tid i spansk fengsel bli lang og kjedelig.
Håper han klarer å tilpasse seg omstendighetene.
Takk.
- Forsiktig med såret. - Forsiktig med stingene mine.
Hvis bare alle feil hadde vært like enkle å rette opp.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org